Unde e aviatorul? Aviatorul... Pilotul?
Nu inteleg...
- Pilotul... Care a fost in avion... - Aaa... Pilotul...
E mort... S-a sfarsit...
Grupa, la stanga-mpre... jur!
Grupa... drapelul!
Grupa, la stanga-mpre... jur!
Grupa... inainte mars!
Domnule maior Fincham, vreti, va rog, sa dati liber oamenilor dumneavoastra?
- Unde va este comandantul? - Dupa cum v-am spus, maiorul Battaglia este bolnav.
Ordinele sale sunt sa va imprastiati oamenii imediat dupa funeralii.
- Domnule maior Fincham, va rog. - Ia-i pe ticalosii astia de fascisti de aici!
Domnule capitan, acesta este colonelul american care s-a prabusit cu avionul.
- Va rog sa ma urmati, domnule colonel. - Mersi, amice.
Ce se petrece acolo?
Domnule maior, prizonierii va solicita cu respect prezenta la adunare.
Cu respect! Le-ai ordonat sa se imprastie!
Ryan, Joseph L. Fortele Aeriene ale Statelor Unite. 0718359.
Nu va salutati superiorii in armata dumneavoastra, domnule maior?
Ce zice?
Colonelul s-a prabusit cu avionul...
- Dumneata esti translatorul? - Da, domnule.
- Atunci sa traduci exact ce-am spus. Clar? - Da, domnule.
Si mai spune-i: Nu e de mirare ca Italia pierde razboiul, cu ofiteri ca el.
Ei bine?
Battaglia! Battaglia!
Astazi ne-am ingropat ofiterul care ne comanda,
pe colonelul Brian David Lockart.
Motivul acestei intalniri este sa fim de fata la inmormantarea sa
si sa-l acuzam pe ucigas.
Domnule maior Battaglia!
Sunteti acuzat oficial de uciderea colonelului Lockart.
Veniti in fata pentru a fi pus in fata acuzatorilor dumneavoastra.
Ma acuza pe mine? Sunt nebuni! Goneste-i de pe platou!
Urmati-ma, va rog.
Domnule maior Fincham, daca nu va imprastiati oamenii, nu voi raspunde de urmari.
- Porcul ala n-are curaj sa se ia de noi. - N-o sa-i lasi loc de intors.
Mi-ai impuscat unul din oameni.
A lesinat, domnule. E Ransom. Unul dintre cei din spital.
Liber.
Detasament... liber!
Capitane Stein! Un moment.
Acesta este colonelul Ryan. Va solicita atentia.
- American. - Din Fortele Aeriene.
Ma scuzati, domnule. Pot sa va intreb ceva? Inca ii mai batem in Sicilia?
Am capturat Messina acum trei zile.
- Esti bolnav, de n-ai venit la apel, sergent? - Nu, domnule.
Inca incerc sa fac rost de ceea ce au nevoie baietii pe care-i am in grija.
Ma tem ca am acelasi raspuns pentru tine: nu ai de unde.
Usurel, prieteni.
Aici, colonele.
Puteti sta pe scaunel.
- Se pare ca ai baraca plina. - Si ma tem ca se va mai umple.
- Ce au oamenii astia? - Au malarie, fir-ar sa fie...
Le e si mai rau, din cauza proastei alimentatii.
- Nu am decat alcool, sa te dezinfectez. - Da-i inainte, doctore.
De ce nu tratezi malaria cu medicamente?
Italienii nu fabrica mepacrina.
Italienii au in schimb hrana. Cere-le niste portii in plus pentru bolnavi.
Si sa mai curatati mizeria de aici.
Si poate sa faci rost de niste uniforme curate.
Hrana proasta si mizeria in care stam reprezinta pedeapsa lui Battaglia pentru incercarile de evadare.
Ne-a luat sapunurile si lamele de barbierit, ne-a inchis dusurile,
nu ne-a mai dat voie cu uniforme sau sa primim pachete cu ajutoare de la Crucea Rosie si ne-a injumatatit ratiile.
Dar nu ne poate infrange si nu ne poate opri sa incercam sa evadam.
Chiar si in conditiile in care frontul se apropie de noi?
Vrei sa sugerezi ca ar trebui sa ne supunem?
Daca e necesar, da. Eliberarea poate avea loc in cateva saptamani.
Ati auzit sugestia colonelului, prieteni?
Tu ce parere ai?
Nu vreau sa par lipsit de respect, domnule, dar eu as zice ca vorbeste numai tampenii.
Nu ma astept sa intelegi, dar acesti oameni apartin regimentului Noua Fusilieri.
Acest regiment a luptat cu Marlborough in 1704,
sub comanda lui Wellington impotriva lui Napoleon si a luptat si in Crimeea.
Acesti oameni sunt cu totii voluntari, profesionisti, iar treaba lor este sa lupte.
S-ar putea sa te surprinda, maiorule, dar de-asta suntem cu totii aici.
Da, dar fiecare o face in felul sau. Tu ar trebui sa stii asta. Esti un profesionist.
Nu e chiar asa. Eu sunt ceea ce se numeste o minune care tine 90 de zile.
- Sunt pilot de avion. Treaba mea este sa zbor. - A noastra este sa fim soldati.
Bun, lamureste-ma. Sa zicem ca aranjezi o evadare. Cati oameni speri sa scape?
- Colonele, unul daca scapa, e o victorie pentru noi. - Sunt convins ca asa e...
Imi arata si mie cineva care mi-e patul?
Sergent major...
Insoteste-l pe colonelul Ryan la locul de cazare.
Luam masa la sase, domnule.
- Domnule maior... - Pe aici, domnule colonel.
Sunt sergent Bostick, domnule. Divizia 113 Tancuri.
Acestia sunt caporalul Giannini si soldatul Ames.
Nu v-am vorbit de fata cu ceilalti la infirmerie, fiindca am vrut sa fiti singur.
Or sa dea cu totii de necaz.
- Esti racit, fiule? - Am porcaria aia de malarie.
Nu te teme, Bostick. Ati avut malarie, colonele? Febra te face sa visezi.
Si ce vise, omule... Intelegeti la ce ma refer, domnule?
- Nu. La ce? - Pai, ei bine...
E ager la minte...
Ati venit la timp, domnule. Avem neaparata nevoie de un ofiter american.
- Cati de-ai nostri mai sunt aici? - Opt. Am pierdut doi.
Si daca n-o sa facem rost de ceva mancare si medicamente, numarul asta se va dubla, sau chiar tripla.
E un lucru greu de realizat. Din cate am vazut, suntem cu totii in aceeasi barca.
Desigur, din cauza alora care vor sa evadeze.
Nebunii aia de ofiteri englezi incearca sa-si duca propriul lor razboi aici.
Au sapat atat de multe tunele, ca daca nu esti atent, poti cadea intr-unul.
- Si te astepti de la mine sa-i opresc sa mai sape? - Aveti gradul potrivit pentru asta, domnule.
Nu ne intelegeti gresit. Nimeni nu e aici ca sa lupte impotriva lui Battaglia. E un mic Mussolini.
Dar daca ei se potolesc, o va face si el.
Odata ce au luat Sicilia, baietii nostri vor ajunge aici traversand Italia fara probleme.
Tot ce trebuie sa facem este sa ne pastram fortele, sa stam linistiti si sa asteptam.
Oamenii astia sunt aici de doi ani. Eu abia am ajuns. Imi trebuie timp sa-mi fac o parere.
Dar nu prea mult. Va rog, domnule. Trei dintre baietii mei sunt deja la capatul puterilor.
Colonele Ryan, acesta este capitanul Costanzo, capelanul regimentului nostru.
Locotenent Orde.
- Incantat, colonel Ryan. - Luati loc. Regret ca v-am facut sa asteptati.
Acela era locul colonelului Lockart...
Ma simt foarte bine aici. Multumesc.
Domnule maior, daca nu te deranjeaza sa vorbesti despre asta, ce s-a intamplat cu colonelul vostru?
L-a pocnit pe Battaglia cu bastonul.
Vezi cutia aia de tabla?
Colonelul Lockart a murit in ea noaptea trecuta.
Ceea ce va face ofiterul cel mai mare in grad din lagar
Regimentul meu va asteapta ordinele.
Inca e regimentul dumitale, maiorule.
Multumesc, domnule.
E facut din dovleac.
O mica diferenta, nu credeti?
N-am putut sa nu observam unde v-ati asezat, domnule.
Au fost necesari 200 de ani pentru a se forma ofiteri ca acestia. Mie mi-au trebuit doar 90 de zile.
- Sunt nebuni, domnule. - Da, dar sunt mai tari decat noi.
- Suntem tot pe dinafara. - Asta o puteam rezolva si cu un sergent.
Acum ne-am ales cu o muiere de colonel.
O muiere de colonel e mai mare in grad decat un creier de tampit. Clar?
- Altceva, sergent? - Nu, domnule.
Chiar ca e o muiere. E un las.
Bine, bine. Macar acuma stim ca suntem pe cont propriu.
- Puteti sa faceti o scurta alergare,domnule? - Alergare?
Adica sa evitam proiectoarele. E foarte important.
- Ce naiba e asta? - Pamant, domnule, din tunel.
Am calculat ca tavanele celulelor pot tine doua tone, daca-l imprastiem cum trebuie.
Regret ca te-am solicitat sa faci drumul asta, dar m-am gandit ca ar trebui sa fii aici.
Compatriotii dumitale au fost prinsi incercand sa fure provizii.
- Ce fel de provizii, maiorule? - Ratiile noastre pentru evadare. Convinge-te singur.
Oamenii acestia sunt niste hoti.
Dar, din moment ce sunt americani, am dorit sa am aprobarea dumitale pentru a-i pedepsi.
- Care ti-e scuza? - Baietii mei au nevoie de lucruri din pachetele alea.
- De mancare. Si, mai important, de mepacrina. - E adevarat, maiorule?
Da. Dar acesti oameni sunt niste hoti si cer sa fie pedepsiti.
Ba nu. Acesti oameni sunt bolnavi. Aveti si voi 40-50 de oameni la infirmerie cu aceeasi boala.
- Ce naiba ai de gand sa faci cu ei? - Razboiul produce victime, colonele.
Toti cei din lagar sunt expusi malariei.
Singura sansa de scapare pentru cine incearca sa evadeze este sa reziste cu ajutorul mepacrinei.
Poti sa uiti de pedeapsa, maiorule. Bostick, ia-ti oamenii de aici. Ne vedem mai tarziu.
- Oamenii mei sunt bolnavi, domnule. - Afara.
- Maiorule, sa duci pachetele alea la infirmerie. - Ce-ai zis?
- Este un ordin direct. - La dracu' cu ordinul tau direct!
Sunt cel mai mare ofiter in grad. Vei duce pachetele alea la infirmerie in noaptea asta. E clar, domnule?
Ar fi bine sa te gandesti la ceea ce faci, daca nu vrei sa fii raspunzator de o revolta.
Revolta in regimentul Noua Fusilieri?
Wellington si Marlborough s-ar rasuci in morminte, maiorule, nu-i asa?
321 prezenti, 83 in spital, 404 oameni prezenti sau absenti motivat.
- Sunteti liber. - Daca nu va suparati, domnule capitan,
doresc sa preiau comanda detinutilor in calitate de ofiter cu gradul cel mai mare.
Acest lucru va priveste personal. Il voi informa pe maiorul Battaglia.
As prefera s-o fac personal. Vreti sa ma duceti la el?
Da repaus oamenilor, maiorule, dar tine-i pe loc.
Pe loc... repaus!
Ramaneti in repaus.
Domnule maior, colonelul Ryan, noul sef al detinutilor, doreste sa va vorbeasca.
Domnul maior va avertizeaza ca nu mai are rabdare cu prizonierii.
Preluand comanda, veti deveni personal responsabil pentru actiunile lor.
Bine.
Si mai spune-i ca, incepand de acum, lucrurile vor sta mult mai diferit decat stateau.
Ati facut o buna impresie maiorului.
- Dar va avertizeaza sa nu incercati sa-l duceti de nas. - Niciodata. Desigur ca nu.
Rugati-l sa ma insoteasca. Ii voi demonstra cum se vor schimba lucrurile in lagar.
Ce naiba face?
Cam ce-ti sugereaza asta?
Ryan!
Ryan, nu poti face asta. Nu ne poti face asa ceva.
- Ma bucur ca ne insotesti, maiorule. - Daca ne tradezi, vei plati.
Ai sa vezi imediat. De fapt, poti sa-ti intorci oamenii cu fata, sa priveasca si ei. Domnule maior?
Sergent Bostick, desfa podeaua de la dusuri.
Detasament... La stanga-mpre... jur!
In ordine. Ascultati aici.
Cat timp sunt la comanda, oricine incearca sa evadeze va fi deferit Curtii Martiale.
Clar?
Ramaneti la locurile voastre!
Vei primi Crucea de Fier Nazista pentru asta, Von Ryan!
Din ordinul comandantului, dusurile vor fi pornite incepand cu ora 12.
Vor fi distribuite lame de ras si praf impotriva paduchilor.
Incepand de diseara, pachetele Crucii Rosii vor fi distribuite o data pe saptamana.
- Puteti da liber oamenilor. - Inca nu, capitane.
Ce se aude cu hainele trimise de Crucea Rosie din pachetele din depozitul acela?
Poti sa-ti iei gandul.
Fireste, fiindca Battaglia vinde hainele respective la bursa neagra, adevarat?
Spune-i acestui om ca am incredere in cuvantul lui. Vreau acele haine.
Imi pare rau. Maiorul spune ca nu va poate oferi vin.
Vin? Cine naiba a zis ceva de vin? Eu ma refer la haine.
Las-o asa. E spre binele dumitale, colonele.
Te-ai vandut ieftin, nu-i asa?
Praf de paduchi si apa calda?
- Ordona oamenilor sa se imprastie. - Iti spun eu cand sa-i imprastii, locotenente.
Bostick, sparge usa de la sala de baie si foloseste ce crezi de cuviinta pentru asta.
Inteles, domnule.
Maior Fincham, vei da ordin oamenilor sa se dezbrace.
Dezbracati. Inteles? La pielea goala.
Detasament... dezbracarea.
Dati-va jos zdrentele alea. Pe toate!
Si, maiorule, asta e valabil si pentru ofiteri.
Dati-le din mana in mana din spate in fata si aruncati-le in foc.
Domnule capitan! Prizonierii isi ard hainele!
Ai dreptate... prizonierii intr-adevar isi ard hainele.
Trebuie sa opresc acest lucru, desigur.
Anunta-l pe domnul maior Battaglia. O sa astept aici.
Capitan Costanzo, am ordonat dezbracarea.
Domnule, am un cult al hainelor in sensul strict al cuvantului.
Ma inclin in fata credintei dumitale, capitane.
- Vine Ducele! - Atentiune!
Domnul maior ordona sa fie stins imediat focul.
Spune-i ca nu avem echipament de stingere a focului.
Salvati hainele! Salvati hainele!
- Spune ca nu sunteti un gentleman, colonele. - Doar din cauza unei erori a Congresului.
Si, acum ce se aude cu hainele alea?
Prizonierii vor primi alte haine, colonele Ryan.
Dar dumneavoastra, domnule, ma tem ca trebuie sa ma urmati.
Frumos spectacol, colonele.
Maior Fincham! Poti da drumul oamenilor cand sunt gata.
Am reusit, colonele. Armata noastra a debarcat la Salerno. Italia s-a predat.
Asta e minunat. Cu adevarat minunat.
Mda. Baietii nostri sunt gata s-o stearga, dar englezii astia de-aici ne fac greutati.
Buna ziua, domnule. Va simtiti bine?
Puteti iesi afara? Avem necazuri.
- Nu mai sunt garzi. - Au sters-o in timpul noptii.
Maiorul Fincham l-a luat pe Battaglia prizonier. Vrea sa-l judece prin Curtea Martiala.
Capitanul Stein va fi inregistrat drept ofiter al apararii,
iar locotenent Orde drept ofiter al acuzarii. Maiorul Fincham va fi presedinte al juriului.
Cu ingaduinta Curtii..
- Colonele Ryan, afacerea asta nu te priveste. - Dimpotriva, sunt inca ofiterul superior in lagar.
Vom efectua o curte Martiala sumara, conforma cu regulamentul.
Ce se intampla daca-l gasiti vinovat, in conformitate cu regulamentul?
- Va fi spanzurat. - Asta e o crima. Acum este civil.
Nu, domnule. Inca ne aflam in razboi, iar inamicul este inca inamic.
Eu zic sa-l spanzuram!
Domnule maior, elibereaza-l pe acest om. Oriani, ia-l de-aici.
Detasamentul va ramane in repaus.
Maiorul ma implora sa va spun ca n-a vrut sa va faca nici un rau.
Mussolini si fascistii acestuia l-au fortat sa fie neindurator.
Acum totul s-a sfarsit pentru Italia.
Hai sa oprim si uciderile.
Vrei sa te razbuni impotriva astuia?
Vreau dreptate.
Nu numai pentru colonelul Lockart si pentru ceilalti care au murit, dar si pentru cei care mai sunt inca in viata.
Suntem la vreo 300 de kilometri in spatele frontului.
As zice ca nu doar justitia militara, dar si constiinta militara ne impune sa nu-l lasam liber pe acest om.
- Asa e! - Exista o solutie mai buna, maiorule.
- Cu totii vreti dreptate? - Da!
Atunci faceti-i si lui ce i-a facut el colonelului vostru. Puneti-l in cutia de tabla.
- Nu! - Da!
Nebunule.
- Nebun sentimental ce esti. - E un privilegiu al gradului, maiorule.
La naiba cu gradul tau. Daca lasandu-l pe ticalosul ala in viata, acest lucru va costa viata vreunui om de-al meu, iti promit...
Imprastiati-va! La pamant!
Ne-a reperat. Sa ne miscam repede.
- Minunat, colonele. In ce directie? - Suntem la o zi de mers pe jos fata de coasta.
- As putea lua legatura cu marina. - Sa deplasezi 400 de oameni pe timp de zi? Esti nebun.
- Voi fi in fruntea voastra. - De ce tu?
Crezi ca tu-i urasti pe nemti mai mult decat mine?
- Poate asa avem o sansa. - N-am incredere in italieni.
Dar eu comand aici, iar eu spun sa ne miscam - acum.
Stai!
Convoi german! Toata lumea culcat!
Ruinele alea pot ascunde o mie de oameni.
Sa-i lasam sa se odihneasca aici peste noapte, timp in care eu voi incerca sa contactez navele.
Cat mai e pana pe coasta?
Opt sau noua kilometri. Ar trebui sa ma-ntorc pana in zori.
Asta e cel mai bun loc pentru o capcana din cate am vazut.
Mult noroc, Oriani. Te vom astepta. Acum du-te.
Nu, nu trageti! Sunt maiorul Battaglia, comandantul lagarului.
Prizonierii au evadat. Sunt prietenul vostru...
Recunoaste, yankeule.
Italianul tau ne-a parasit.
Ne-a lasat de izbeliste.
Colonele!
Se vede miscare!
Afara!
Nemtii! Scatter!
Scatter! Vino aici!
Bun. Gata.
Linisteste-te.
Colonelul Ryan, maiorul Fincham, capitanii Stein si Costanzo, locotenent Orde - vagonul din fata.
Sunt doctor. Raman cu ranitii.
Vor ramane in urma pentru a avea grija de ei asa cum trebuie. Urcati-va, domnilor.
Nenorocitul ala de italian, Oriani, ne-a condus pana aici si ne-a dat pe mana lor.
Porcul ala ne-a tradat!
Te omor!
Au avut grija de ranitii nostri, asa cum au promis... Bietii amarati...
Doar fiindca l-ai lasat pe Battaglia in viata.
Acum o sa-ti primesti Crucea de Fier, Von Ryan.
Drumurile sunt pline de nemti. Asta inseamna ca ne indreptam catre nord.
Poti sa fii sigur, yankeule. Von Ryan ne-a luat un bilet dus pana in Germania.
- Mda... - Ia mai taca-ti fleanca, amice.
Ma bat cu tine cand doresti.
Ne apropiem de Roma.
Sunt maiorul von Klement, ma aflu la comanda acestui tren.
Veti fi sub ordinele mele pana ce vom ajunge la destinatie.
Aveti 30 de minute sa va odihniti, iar aici aveti hrana si apa pentru toti.
Domnule maior von Klement?
Capitanul Oriani este ofiter italian. Nu este prizonier de razboi. Nu face parte dintre noi.
Execut ordinele primite.
Gardienii sunt pe acoperis.
Nu e nevoie sa fie aici dupa cate-mi dau seama.
N-avem nici o sansa sa sapam tunele prin cotetul asta, Von Ryan.
Doctore, ai vreun cutitas in trusa aia de manichiura a ta?
Ai de gand sa te strecori pe acolo?
Nu.
Am de gand sa-mi croiesc un tunel pe aici.
Imi dai voie, maiorule?
Nu, colonele, stai. Asteapta pana ce rotile trec peste intersectiile de cale ferata.
Vor acoperi sunetul ruperii lemnului.
E imposibil de iesit in timp ce ne aflam in mers.
- Iar cand ne oprim, vor patrula gardienii. - Daca va fi noapte cand ne vom opri, voi risca.
- Si ce se intampla cu restul? Daca pleaca unul, vom pleca toti. - Serios? Imi spui si mie in ce fel?
- Va trebui sa eliminam paznicii. - O idee geniala.
Ei au pistoale-mitraliera, iar noi suntem cu mainile goale.
Daca putem lua o arma de la un paznic...
Oriani?
Intoarce-te.
Haide. Intoarce-te.
Ai invatat asta din filmele cu cowboy, nu?
Ai o idee mai buna?
Dureaza prea mult sa strangulezi un om, colonele Ryan.
Ceilalti nemti se vor alarma cat timp tu vei face asta.
Orde.
Nodurile ii zdrobesc laringele, genunchiul ii va rupe spatele. Va fi mort in 15 secunde.
Latul indienilor thug.
In ordine. Acum, ce plan ai?
Daca n-ai curajul s-o faci, o voi face eu.
Iar ne oprim.
Ceva o fi mers prost.
- Poate au fost prinsi. - Linisteste-te, parinte.
- Ne apropiem de o statie. - Asteapta.
- Poate se uita careva. - Avem o sansa si trebuie sa profitam de ea.
Paznicii sunt pe partea asta. Deschide usa de pe partea cealalta.
- Ce nebunie... - Termina!
- Du oamenii pe acoperis in momentul asta. - Am inteles.
Daca ratezi, nemtii nu vor trebui sa te ucida. O voi face eu.
Mai taca-ti gura!
Bostick, ma urmezi cu jumatate din oameni. Dunbar, imprastie-te cu restul. Miscati-va. In liniste.